MOTEL NA KRIVINI
Mama, pogledaj me! Mama! Mama!
Dođi, zekane. Dođi.
Dođi, zekane.
Kažite mi još jednom zašto smo krenuli ovim putem? - Ovo je turistički put.
Pre će biti da je seoski. - Čuo sam te. - Bilo bi brže da idemo autoputem.
Dug je vikend. Trebalo bi da nam bude zabavno.
Zabava je hladno pivo na doku. - U to ime.
Nismo se valjda izgubili? - Ne, nismo se izgubili.
Još uvek. - Uzmite sobu.
Jesmo li stigli tamo? - Ako pod "tamo" misliš na "nigde", onda jesmo.
"Tamo" smo već tri minuta. - Hej, put mora negde da izbije.
Nedostatak detalja me brine.
Koliko još? Noge su mi utrnule. - Sva si utrnula.
Reci im da želim da stanemo. Ne osećam se dobro. - Vas dvoje samo flertujete.
Sranje! - To ne zvuči dobro. - Sranje? Kakvo sranje?
Kad si zadnji put menjala ulje? - Ja to treba da radim?
Reci mi da se šališ. - Bože, povratiću. - Otvori prozor! - Nemoj unutra! Stani!
Možeš li još malo da izdržiš, Megi?
Sigurna si da ti ne treba pomoć?
Mogu sama. Treba samo nasuti ulje.
Imate li lekove? - Pozadi.
Dokurca. Sranje.
To radiš unutra? Požuri, čoveče.
Jebi se, Spensere. Govno jedno.
Uspeo si da nađeš rupu? - Jebena pederčina.
Trebalo bi da krenemo.
O, dušo.
Ne smeš da kažeš Kajlu.
Neću, časna reč. - Niti bilo kome drugom. Baš mi je neprijatno.
U redu je. Svima su potrebne tajne. Tako je život mnogo zanimljiviji.
Spensere, uplašio si nas. - Šta je tajna? - Ništa.
Ludo sam zaljubljena u tebe. - Znao sam. Znao sam da jesi.
Prestani.
Naš obilazak se nastavlja, narode. Ako pogledate nadesno,
videćete drvo.
Šta je ovo?
Da li je to pre bilo tu?
Rekao sam ti da je trebalo da idemo autoputem.
Hej, polako. - Hoćeš li da usporiš?
Moramo nadoknaditi izgubljeno vreme. - Kajle, uspori. Megan oseća mučninu.
I meni je muka. Ućutite i pustite me da se koncentrišem.
Pažljivo, molim te. - Slušaj, Rejčel, znamo da je ovo tatin kamper.
Čuli smo to milion jebenih puta. - Biće ovo zabavan vikend. - Ne seri.
Čoveče, uspori malo. Ne zezam se. - Znam šta radim! Umukni!
Jeste li dobro?
Gospode Bože, sve me boli.
Rejčel, kaži nešto.
Šta je Kajl uradio?
Nisam ništa uradio. - Vozio si kao budala!
Ne treba mi pomoć.
Neverovatno. - Nema signala. - Tako je. Nismo na autoputu.
Neko mora do benzinske pumpe. - Prodavac je rekao da uskoro zatvara.
Onda taj neko mora biti brz. - Ja ostajem kod kampera.
Dobro, idem ja.
Idem ja s tobom. - Misliš da ćeš moći da me pratiš?
Ja sam kriv.
Ma nisi valjda. - Rejčel? - Šta je?
Prestani.
U velikoj sam nevolji.
Tata će me ubiti.
Društvo, morate da vidite ovo.
Hajde.
Pogledajte.
Kladim se da imaju automate sa slatkišima. - Šališ se, zar ne?
Šta je bilo sa benzinskom pumpom? - Zatvorena je. - Dođavola.
Mislite da treba ovde da ostanemo? - Definitivno se šalite.
Društvo, ovo treba da iskoristimo. Ne može biti toliko loše.
Moglo bi da bude zabavno.
Oni su tvoji prijatelji. - On je tvoj brat.
Dobro, kako god. Uradimo to.
I bilo je vreme da neko pokaže da nismo klonuli duhom. Kad smo kod duhova...
Rejčel?
Vidiš nešto? - Ništa što bi vredelo reći devojci.
Hej, drugari.
Ima li koga?
Kome se obraćaš?
Ne znam.
Posle vas, moja gospo.
Spensere, nemoj.
Hajde, biće to avantura.
Ovo je stvarno uvrnuto. - Opusti se. Nije toliko loše.
Sranje. U kamperu ima baklji i baterijskih lampi. - Super.
Poljubiću ti tatu u usta.
Ako večeras niko ne naiđe, ujutro idem do benzinske pumpe. - I to je to?
Odlučili smo da ostajemo?
U ovim oprugama ima još života. Šta kažeš, Rejč?
Kažem da si perveznjak.
Ali, sešću pored tebe.
Konačno sami.
Još uvek nisam pijana. - Još nisi.
Da li si nekada igrala masne fote sa Biblijom iz motela?
Igra se tako što nasumice izabereš stih iz Biblije
i na njega dodaš "u krevetu".
To zvuči totalno gej.
Imaj malo vere.
"Jer ništa nije skriveno što se neće otkriti,"
"ni tajno što se neće doznati."
U krevetu. - Nema šanse da je to bilo nasumično.
Sranje, Spensere.
O, ne.
O, Bože. - Šta je bilo?
Šta je bilo, Megi? - Izvini, ostalo mi je nešto u kamperu.
Sve smo doneli.
Šta se desilo? - Ne znam.
Kajl je tako paranoičan. Bili smo oprezni.
U redu je. To se stalno dešava.
Šta god da je, očigledno je lično. - Ko je tebe postavio za mamu?
Ko je tebe postavio za kapitena fudbalske ekipe? Čekaj malo,
to je bilo pre nego što si sjebao koleno.
Ne mogu da verujem da si to rekla.
Hej, bratac, da li je sve u redu? - Gledaj svoja posla!
Sigurno se desilo na zabavi za Noć veštica. - Nije važno kad se desilo.
Onesvestila sam se od alkohola. Ujutro sam se probudila kod kuće.
Ne smeš nikome da kažeš. - Ćutaću kao zalivena.
Obećaj mi da nećeš. - Obećavam.
Možeš da mi veruješ, Megi.
Dobro.
Hoćeš li da i ja tebi kažem nešto?
Želiš li da znaš zašto nikad ne vozim?
Tata mi je kupio auto od 40.000 dolara za 16-ti rođendan.
Poslednja noć na završnoj godini.
Vozila sam se na zabavu na jezeru.
Padala je kiša, ali rekli su da će biti veliki šator.
Pila sam zato što sam mislila da će tamo biti momci sa koledža.
Bože, ti momci sa koledža su super.
Samo sam...
Bože, sećam se da sam se osećala slobodno.
Da je ceo svet ispred mene.
Ali ispred mene je bio samo dečak na biciklu.
Zašto mi to pričaš?
Mislim, osetila sam.
Osetila sam njega.
Videla sam ga kako leži na putu.
Videla sam ga u retrovizoru.
Nisam stala.
Znam kako je kad imaš tajnu.
Zato mogu da primetim kad je neko ima.
Megi! - Reci mu da ti treba prostora. - Šta ako me bude pitao zašto?
Reci mu da je to tajna.
Izvini, pokušala sam da ga zaustavim. Hej, jesi li dobro?
Dobro sam. Samo...
Daj mi minut, molim te.
Da, naravno.
Hej.
Devojčice, gde su ti roditelji?
Dušo?
Dušo, sigurno si u šoku. Moraš da pođeš sa mnom.
Devojčice?
Dušo?
Moraš da pođeš sa mnom.
Devojčice?
Neko je ovde. - Rejčel.
O, Bože.
Rejčel. - Kako nije video baklje?
O, Bože.
Pomozi mi da ga izvučem. - Hoćeš da mu pomogneš? Posle ovoga što je uradio?
Ti bi ga ostavio da umre? - Ubio je Rejčel.
Treba mu naša pomoć.
Izdržaće do sutra.
Ili neće?
Ne znam.
Možda u kancelariji ima nešto što bismo mogli da iskoristimo.
Bićeš dobro.
Da.
Biću dobro.
Daj mi malo toga.
Dođavola, Spense. Molim te.
U redu, opusti se. Polako, nemoj da proliješ.
Divno.
Misliš da bi trebalo sada da piješ?
Šta to radiš?
Kajle.
Hej. - Šta je bilo!?
Šta je? Hoćeš i mene da spasiš?
Kajle, smiri se. Ne želiš da opet budeš onakav. - Šta to treba da znači?
Kad više nisi mogao da igraš fudbal. - Rekoh ti da ne želim da pričam o tome.
To je samo sport!
Megan, žao mi je. - Nemoj. Ostavi me na miru.
Kori?
Kori, da li si ovde? - Kajle? - Kori, gde si?
Kajle, budi oprezan.
Kajle, neko je ovde. - Sranje.
Sranje.
Nismo sami. - Idem po pomoć. - Ne ostavljaj me ovde, molim te.
Ne mogu te sam izvući. - Neko je ovde. Ne ostavljaj me, molim te. - Dobro.
U redu, u redu.
Idem da pronađem nešto.
Nekakve merdevine. U redu? Sve vreme ću pričati s tobom.
Važi? - U redu.
Evo, uzmi ovo.
Biću u susednoj sobi. Odmah se vraćam. - Požuri, molim te.
Odmah se vraćam.
Hej, izvući ću te odatle! - Hvala ti Bože.
Šta si pronašao?
Kajle, da li si dobro?
Kajle?
Izgleda da bi ti dobro došlo piće.
Mislila sam da nemaš više. - Nikada ne izlazi iz kuće
bez rezerve.
Dođavola, Kajle!
ZBOGOM
Ovde sam.
ZBOGOM
Meri! Ne!
Izvini.
Želim da ti pomognem.
Bar neko želi.
Ne sviđa mi se kako ti se obraća.
Samo je nervozan. To je sve.
Šta to radiš?
Mislio sam da smo se povezali.
E, pa grešiš.
U redu.
On ti je brat.
Jeste.
Rejčel je mrtva. - U redu, shvatio sam! - Gde ćeš? - Idem da zapalim.
Da li to prolazi tvoj test iz etike?
Hej.
Meri, probudi se.
Kajle.
Kajle?
Društvo?
Kori?
O, Bože.
Kori?
Kajle?
Ovo je odvratno.
O, sranje. Izvini, Spense.
Ne prikradaj mi se tako. - Ne prikradaj se!?
Malopre sam te zvao! Pobogu, čoveče.
Gde si to nabavio?
I ovo je dokaz da je neko ovde? - Video sam visokog momka.
Viši je od mene.
Da li si video jednoroge ili razigrane leprikone?
Da te mama i tata mogu sada videti. - Nemoj da kažeš Megan. - Kako god.
Ali ako imaš problem, ona zaslužuje da to zna.
Neću joj ništa reći.
Trebalo bi da se vratimo. - Šta je s Kori?
U rupi je.
Molim? Zezaš me?
Kori?
Hoćeš li da se spustiš dole? - Stvarno si urađen.
Šta drugo možemo da uradimo? - Potražimo stepenice. Dođi.
Sećam se da sam se vraćao iz prodavnice.
I to je otprilike sve.
Nadam se da je auto u boljem stanju od mene.
Totalno je slupan, zar ne?
E, jebiga.
Šta je?
Da li je još neko povređen?
Da li su dobro?
Nisi smeo da piješ.
Pokušavam da ne pijem.
To je bolest.
Molim te.
Pregazio si mi najbolju prijateljicu.
Morali smo da je ostavimo u jaraku. - O, ne.
Kako se zoveš?
Metju.
Hogan.
Pa, Metju, ujutro možeš da se prijaviš policiji,
ali izgleda da večeras ostaješ ovde sa nama.
A gde je to "ovde"?
MOTEL NA KRIVINI
Čoveče.
Šta je ovo?
Super. Šta ćemo sada? - Upotrebićemo ključ.
Kakav ključ?
Taj ključ.
Šta ne valja s ovim mestom?
Ovo je drugi put. - Ne, čekaj. Ja sam odrastao ovde.
Kruže priče o ovom mestu. Prethodni vlasnici,
izgubili su ćerku.
A potom su poludeli.
Umrli su veoma ružno.
Kakve to ima veze s nama? - Mislim da su i dalje ovde.
Možeš ti da ideš prvi.
Ako hoćeš.
Kori?
Ne verujem u duhove. - Da li si večeras videla nešto čudno? - Osim najbolje
prijateljice pregažene nasred puta?
Tako je i ona umrla.
Devojčica.
Pikap je naleteo iz istog pravca.
Ona je bila na putu.
Bog zna zašto.
Ispričaj mi sve.
Kori?
Kajle, šta si uradio?
Pomozi mi, molim te. - Nisam ništa uradio.
Hajde, Kajle. Moraš da me izvučeš odavde. Vrata su se zaglavila.
Šta očekuješ da uradim? - Ne znam. Izvuci pištolj i pucaj na vrata.
Kajle?
Hej.
Šta radiš? Kajle?
Grigor Horak je 60-tih godina kupio ovaj motel.
Horak? Da li je to nemačko prezime? - Poljsko. Druga generacija.
Upoznao je svoju buduću ženu. Mislim da se zvala Meri.
Došla je ovde da živi s njim.
Kako se devojčica zvala? - Anđela.
Kajle?
Ostala tri tela nisu otkrivena do
1975. - Ostala tri?
Da. Ali malo sam požurio.
Hajde da počnemo s Meri.
Teško ju je pogodila Anđelina smrt.
Nekoliko dana nakon pogreba, otišla je u podrum, pripremila si toplu kupku
i isekla si vene. - Ubila se?
Pokušala je.
Grigor ju je spasio.
Kako znaš?
Zato što znam kako je stvarno umrla.
Mnogo gore od toga.
Grigore...
Jedi, molim te.
Zašto ovo radiš? - Potrebna ti je snaga.
Grigore, molim te...
Nje više nema.
Pusti i mene da odem.
Neću da te izgubim.
Već si me izgubio.
Ne možeš me ovde doveka držati.
Neko će me pronaći!
Neko će me pronaći!!!
Nema više slobodnih soba!
Ako ti je stvarno stalo do mene...
Nećeš dozvoliti da patim.
U pravu si. - Uradi to, Grigore.
Molim te, molim te. Uradi to!
Kažu da je podrum bio pun spisa. Pod je bio prekriven staklom.
Koliko dugo ju je držao dole?
Dugo.
Metju. Metju!
Da li si videla nekakvu devojčicu?
On je u šoku. - Stvarno?
Ubio je Rejčel. - Gde je Kori? Gde je Spenser?
Priviđaju mi se stvari. - Kajle?
Kajle?
Dođavola.
Ti si jedan đavolski apstinencijalni simptom, to ti priznajem.
Da budem iskren,
nikad nisam voleo halucinacije.
Pogotovo ne jezive devojčice.
Bez uvrede.
Dobra ideja. Ovo sranje je slabo.
Kajle?
Hej, čoveče.
Nestalo mi je pića, tolerancija za ovakva sranja mi je ispod nule.
Ne razumem.
Osećam se fenomenalno.
Ali ti si još uvek ovde.
Veoma si dobra prema meni, s obzirom na okolnosti.
Takva sam. Veoma dobra.
Da li si mi uzela nešto?
Izvini, to je bio Kajl.
Večeras se ponaša veoma čudno. - Ko je Kajl?
Moj dečko.
Bacio je nešto ovde.
Ja ću. - Ne, u redu je.
Da li su ovo...
Mislim da je mogao da drži ovo mesto otvorenim.
Niko ništa ne bi čuo.
Meri.
Meri,
baš nemaš mašte.
Kako tvoja bašta raste?
Sa srebrnim zvonima...
I...
Školjkama praznim...
I lepim devojkama...
raznoraznim.
Spensere. - Podrum. - Šta? - O, Bože. - Šta se desilo?
Ti si živ? - Šta se dole desilo? - Pronašao sam leš.
Molim? - U podrumu. - Šta je s Kori?
Sranje. - Gde je ona? - Ne znam! - Moramo da je pronađemo!
Ne idem dole! - Rejčel je već mrtva! - Ne znam da li si primetila, ali ovde
se dešavaju prilično sjebane stvari. - Spensere, ne teraj me da idem sama.
Dođavola!
Stvarno si neverovatan.
Hvala ti. - U redu je.
Ovo je tvoja ideja.
Kori?
Ne, nemoguće.
Nisam znala za ovo.
Misliš da poznaješ nekoga...
Zašto mi nije rekla? - Ne znam, Megi.
Ljudi kriju tajne. Hajde da odjebemo odavde.
Šta radiš?
Mislim da znam ko ovo radi?
Ko?
Megan?
Kajle? Kajle?
Rekao je da ju je video. Moramo da uđemo unutra. - U redu, u redu.
Kajle? - O, Bože! - Šta je bilo?
O, Bože. Budi se. - Kajle?
Kajle?
O, čoveče. Hajde, drugar. - Probudi se, Kajle.
Kajle?
Stani.
Gotov je.
Ne.
Bože, Spensere. Žao mi je.
Moramo da idemo odavde.
Anđela.
Kajl je bio kreten. - Spensere. - Nije bio loš brat,
ali nikad ga nisam poštovao. - On je mrtav. - Da, znam.
Ako ću da umrem večeras, reći ću ti šta osećam.
Sada nije vreme za to. - Nikad nije.
Imaš li predstavu koliko sam ludeo kada si bila pored njega?
Ti si jaka i pametna devojka, Megi.
Samo sam hteo da znaš da ja to vidim.
Hvala.
Moram još nešto da ti kažem. - U redu.
Neće ti se svideti. - Šta to?
Odavno sam zaljubljen u tebe.
To je u redu. - Nije.
Uradio sam nešto.
Kako to misliš?
Noć veštica. - Šta s njom?
Uradio sam nešto loše.
Šta si uradio?
Ceo život gledam kako Kajl dobija sve što poželi. - Šta si uradio, Spensere?
Stavio sam ti nešto u piće. - Nešto?
Malo te je...
Znaš već. - Nemoguće da mi to pričaš.
Kajl je bio mrtav pijan. Odveo sam te kod mene i...
Spavao sam s tobom.
Izvini, Megan. Znam da to nije u redu. - Ali svejedno si to uradio. - Volim te.
Odavno te volim. - Ti si bolesnik. - Volim te. - Ne! Beži od mene!
Znaš šta?
Drago mi je da si mi to rekao.
Stvarno? - Da. Želiš li da znaš zašto?
Zato što sada znam čije dete nosim.
Trudna si? - Da. Večeras sam saznala.
Sigurna si? Možda je Kajlovo? - Nije. - Kako znaš?
Da li si koristio kondom kad si me silovao?
Megan, to nije bilo silovanje. - Šta je onda bilo?
Ti si moj tajni obožavalac... Zašto mi nisi rekao?
Ostavi me na miru. - Misliš da možeš da mi okreneš leđa nakon ovoga?
Skloni se!
Sranje. Megan!
Izvini.
Dosta mi je tajni.
U redu, Anđela.
Pokaži mi put.
Prokletstvo.
Zovem se Megan.
Ti si Anđela, zar ne?
Želim samo da razgovaramo.
Da saznam šta se ovde dogodilo.
Znam za tvoje roditelje.
Mnogo su te voleli.
A kad su te izgubili...
Ne mogu da zamislim kako je to kada izgubiš dete.
Ne mogu da zamisli kako je to kada imaš dete.
Znam da si povređena, znam da si gnevna.
Ali zašto povređuješ druge ljude?
Povređivanje drugih ne ispunjava praznine u našim dušama.
Samo stvara nove praznine.
Možda ako bi neko znao tvoje tajne...
Ne bi bila tako gnevna.
Možeš da se oslobodiš ovoga, samo mi ispričaj.
Nikome živom neću reći.
HORAK METJU LITIJUM KARBONAT
Grigore... - Da, draga.
Počelo je.
Idem da donesem vodu.
Hvala ti.
Hvala ti što si mi pružio još jednu priliku.
Ne! Hoću da osetim bol.
Razumem.
Guraj!
Guraj, Meri!
Guraj!
Guraj, Meri! Guraj!
Guraj, Meri!
Izlazi!
Guraj! Vidim je!
Evo je, Meri.
Tako snažan dečko.
Daj da ga vidim, molim te.
Tako snažan dečko.
Moja bebica.
Moja devojčica. - Dečak je.
Možemo li da ga nazovemo Anđela?
Opet imamo porodicu.
Imamo porodicu.
Moja beba! Moja beba!
Ne! Moja beba!
Polako! Polako! Diši.
Ona ih je ubila! - Znam.
Nije mogla da dohvati bebu! Oboje su umrli ovde!
O, Bože. - Nije trebalo da dolaziš ovde.
Morala sam da saznam kako je njihova priča završila.
Polako, Megan. Polako. - Bilo je užasno.
Nije zdravo za nekoga u tvom stanju da bude toliko uznemiren.
U mom stanju?
Kako to misliš?
Samo... - Rekla sam samo Rejčel i Spenseru.
Šta si im rekla?
Ti si prisluškivao iz druge sobe.
Nemoj da se plašiš. - Ne. Ne!
Ne! Pusti me!
Možeš da mi veruješ. - Ne.
Stvarno nisam želeo da bude ovako.
Ne očekujem da razumeš!
Ne želim da se bijem s tobom.
Ne mogu te pustiti da odeš. - Bože, povređuješ me.
Žao mi je. Izvini.
Nikad ne bih povredio bebu. - Lud si. - Nisam.
Lud si!
Nemoj da bežiš!
Sada možeš da siđeš dole. Ili ja mogu da se popnem gore.
Kako god da okreneš, isto se završava. - Kako se završava, Metju?
Sa početkom.
Beži od mene!
Nema razloga da se spustimo na njihov nivo.
Kučko!
Megan!
Ovo nije gotovo!
Čuješ li me?
Hajde, proklet bio! Upali se!
O, Bože.
Namerno si ubio Rejčel.
Istina.
Ali da budem iskren, sudar je delovao uverljivije nego što sam nameravao.
Kad sam došao sebi,
video sam tvoje lice.
Prelepo lice.
Znao sam da se sve isplatilo. - Ne! Zašto ovo radi?
Nisi čula celu priču o Horakovima.
Mislila sam da je završena.
Više nije.
Vidiš, Meri jeste umrla ovde.
Iskrvarila je, ali desilo se nešto veoma interesantno pre nego što je umrla.
Neka ti ona pokaže. - Ne želim više da je vidim!
Videla si?
Ona je spasila bebu.
Spasila je mene.
Pronašli su me na parkingu umotanog u ćebe.
Nije mi dugo trebalo da shvatim da sam usvojen.
Pitao sam za moje prave roditelje, ali niko nije hteo da mi kaže.
Svi su imali isti izraz lica.
Šta to radiš? Ne!
Nemoj!
Ne brini, neću se ophoditi prema tebi kao što je tata prema mami.
Šta to radiš!? Ne!
Ne!
Svaki put kad sam prolazio pored ovog mesta,
osetio sam nekakvo privlačenje.
Kao da je ovde bilo nešto posebno.
I bilo je.
Megan, upoznaj se sa Anđelom.
Anđela?
Upoznaj se sa svojom novom mamom.
Ne brini, bićeš savršena.
Ni nalik drugima. - Već si ovo radio?
Moraš da razdvojiš zrno od kukolja.
A kukolja ima mnogo, zar ne, Anđela?
Tvoji prijatelji, na primer. Saobraćajka, pokušaj samoubistva, droga, silovanje.
Moraš da biraš bolje društvo.
Pusti me, molim te! - Ti...
Ti si drugačija.
Ljubazna, inteligentna.
Saosećajna.
Savršena majka.
Ali tvoji pravi roditelji su ovde. - Daj, molim te.
Previše su zauzeti prošlošću. Anđela i ja smo fokusirani na budućnost.
Ne!
Vremenom ćeš razumeti.
Za sve je potrebno vreme.
Da si odmah prestao!
Antipsihotici? Jaki lekovi, g. Horak.
Otporniji si nego što izgledaš. - Umukni i odveži je. - Ne mogu.
Zašto? - Vera je vezala te konopce. - Slobodna volja će povući ovaj obarač.
Spensere, pazi!
Ne!
Spensere, požuri, molim te.
Izvući ću te odavde. Dobro si?
Ne! Skloni se od njega!
Moja beba.
Ubila si mi bebu! - O, Bože.
Žao mi je, Anđela.
Napravićemo ti novog brata. To će malo da potraje.
Morala sam.
Žao mi je, morala sam.
Spensere.
Spensere!
Hej, moraš da ostaneš miran.
U redu.
Možeš li da me odvežeš?
Hajde, Megi. - Ne zovi me tako.
Imali smo napornu noć. Oboje.
Odveži me pa možemo o tome da pričamo.
Neće moći. - Kako to misliš?
Gde ćeš? Meg, da li je ovo zbog Noći veštica? Žao mi je!
Ne možeš da me ostaviš samog. - Ne brini, nisi sam.
Ona želi da ima društvo.
Čekaj. Hoćeš li reći nekome da sam ovde?
Reci nekome da dođe po mene, Megan!
U stvari, Spensere,
ovo će biti naša mala tajna. - Ne.
Ne. Megan, ne ostavljaj me.
Ne ostavljaj me, Megan. Megan, čekaj.
Ne ostavljaj me. Megan, šta to radiš? Ne, Megan! Ne ostavljaj me, molim te.
Megan, ne ostavljaj me ovde, molim te! Megan!
Megan!